# Фiлософiя Плюшевостi (Укра╖нською)

Борис Юрьевич Кригер

Практика плюшевост╕ склада╓ться ╕з вчинк╕в. Плюшевий вчинок - св╕дома д╕я, реал╕зований акт в╕льно╖ вол╕ помножена на плюшев╕сть всесв╕ту.

Фiлософiя Плюшевостi (Укра╖нською)


Ф╤ЛОСОФ╤Я ПЛЮШЕВОСТ╤


ПЕРЕДМОВА


Майже все сво╓ життя автор вживав слово "плюшев╕сть", думаючи, що його розум╕ють. В╕н написав чимало книг, у яких вживав це поняття. У ранн╕х казочках про Зайчика ╕ Ведмедика, казц╕ про Ведмедика ╕ казц╕ про Лампадку, Ложечку та веч╕рн╕ дощ╕.


Пот╕м, дотримуючись плюшево╖ традиц╕╖, автор подарував св╕тов╕ тритомну епопею про Маськ╕на.


Але нещодавно, на щирий подив автора, виявилося, що тлумачн╕ словники не знають переносного значення "плюшев╕сть" ╕ визначають це слово як щось, що ма╓ в╕дношення до плюшево╖ тканини, плюшу, або до ╕грашок, зшитих ╕з тако╖ тканини. Автор думав, що "плюшев╕сть" у переносному значенн╕ в╕дома людям, але сувора перев╕рка показала, що це лише пл╕д уяви автора.


Поняття плюшевост╕ (у переносному значенн╕) формувалося поступово, з дитинства. Воно означало Миле Лаг╕дне Добре Ставлення (скорочено МоЛоДеСь), ╕ йому здавалося, що в╕н не самотн╕й у цьому сво╓му розум╕нн╕. Що ж, в╕н помилявся.


П╕сля того, як автор перепробував ус╕ наявн╕ ╕ не дуже способи впоратися з реал╕ями цього життя, яке виявилося для нього дуууже важким, хоча об"╓ктивно в ньому н╕чого такого ╕ не в╕дбувалося, в╕н повернувся до цього свого поняття "плюшевост╕" ╕ усв╕домив, що це ╓дине, що може його врятувати в╕д розпачу та розчарувань.


Звичайно, автор оч╕ку╓ негативн╕ реакц╕╖ на його працю про плюшев╕сть. Звинувачення в ╕д╕отизм╕, божев╕лл╕, та й просто брудно╖ лайки. Але автор не звинувачу╓ сво╖х кривдник╕в. В╕н взагал╕ н╕ в чому не звинувачу╓ людей. Будучи покинутими напризволяще в ц╕м огидн╕м, безвих╕дн╕м, жорсток╕м св╕т╕, вони просто не можуть бути ╕ншими. Н╕чого, кр╕м жалощ╕в та дбайливо╖ уваги, до них не сл╕д в╕дчувати, бо це суперечить плюшевост╕, а плюшев╕сть, принаймн╕ для автора, ╓ останн╕м заслоном в╕д пр╕рви.


ВИЗНАЧЕННЯ ПЛЮШЕВОСТ╤


Плюшев╕сть - це система ц╕нностей, уявлень ╕ д╕й, що ма╓ в сво╖й основ╕ ласкаве ╕ доброзичливе ставлення до всього ╕ вс╕х, в╕дсутн╕сть ус╕ляко╖ злост╕, ненавист╕, заздрост╕ ╕ ворожост╕.


Плюшев╕сть ╕гнору╓ нерозв"язан╕сть проблем цього св╕ту та спрямована на створення максимального затишку "тут ╕ зараз". Вона дозволя╓ уявне перетворення минулого ╕ майбутнього на надзвичайно добру ╕стор╕ю, навмисно в╕дкидаючи та ╕гноруючи все огидне та траг╕чне.


Це досяга╓ться завдяки тому, що плюшев╕сть оц╕ню╓ все зло, як поганий сон, що не ма╓ основи в тепер╕шньому, а все добре, навпаки, набува╓ форми реальност╕, нав╕ть при ╖╖ в╕дсутност╕.


Плюшев╕сть, як ╕ все ╕нше, доступне нашому мисленню в цьому св╕т╕, ╓ ╕люз╕╓ю, але ╕люз╕╓ю абсолютно позитивною, яка не допуска╓ жодних негативних тяжких думок, руйн╕вних нам╕р╕в ╕ злих вчинк╕в.


Плюшев╕сть не допуска╓ можлив╕сть реального ╕снування зла ╕ передбача╓ т╕льки позитивне буття, що приносить рад╕сть та усм╕х.


Плюшев╕сть у розумних дозах ╓ в╕дм╕нним засобом проти в╕дчаю, що зазвичай виклика╓ться похмур╕стю, безвих╕ддю ╕ траг╕змом св╕ту, в якому ми змушен╕ жити.


Плюшев╕сть ╓ сво╓р╕дною дамбою, що захища╓ наш внутр╕шн╕й св╕т в╕д руйн╕вних хвиль зовн╕шн╕х ╕ внутр╕шн╕х протир╕ч. Безумовно, рано чи п╕зно цю дамбу прорива╓, але сл╕д ╖╖ вперто в╕дновлювати, щоб збер╕гати плюшев╕сть внутр╕шнього нашого середовища.


Плюшев╕сть не синон╕м щастя, а природн╕й та орган╕чний зас╕б, сво╓р╕дний метод його досягнення.


Плюшев╕сть - уявне повернення в дитячий стан, але не безпорадност╕ та страху, а у гармон╕йний стан спокою, затишку та захищеност╕.


Плюшев╕сть в╕дм╕ня╓ й усува╓ ╕снування таких понять, як в╕дплата, вигода, обман, насилля, шкода.


Плюшев╕сть не сум╕сна з жодною рел╕г╕╓ю чи ф╕лософською концепц╕╓ю, тому що вони намагаються в╕добразити св╕т з ус╕╓ю його багатогранн╕стю, тод╕ як плюшев╕сть не т╕льки не робить тако╖ спроби, а навмисно й усв╕домлено ╕гнору╓ та в╕дкида╓ так╕ поняття, як зрада, ненависть, х╕ть, розб╕й, смерть. Плюшев╕сть змушу╓ вести себе ╕ жити так, н╕би таких понять у нашому св╕т╕ не ╕сну╓ ╕ нав╕ть не може ╕снувати.


Вона не намага╓ться ╖м протистояти, ╖х пояснити, викор╕нити. Плюшев╕сть просто ╕гнору╓ ╖хн╓ ╕снування ╕ не допуска╓ можлив╕сть. Якщо плюшев╕сть не в змоз╕ захистити в╕д реал╕й цього св╕ту, то вона в першу чергу все погане ╕нтерпрету╓ як кошмарний сон, котрий сл╕д повн╕стю забути.


ТЕОР╤Я ╤ ПРАКТИКА ПЛЮШЕВОСТ╤


Практика плюшевост╕ склада╓ться ╕з вчинк╕в. Плюшевий вчинок - св╕дома д╕я, реал╕зований акт в╕льно╖ вол╕ помножена на плюшев╕сть всесв╕ту.


Зм╕ст плюшевого вчинку визнача╓ лаг╕дн╕сть та неагресивн╕сть повед╕нки, примноження добра та ╕гнорування зла.


Плюшевий вчинок - св╕дома д╕я, що оц╕ню╓ться як акт морального самовизначення плюшево╖ невинно╖ ╕стоти. Вчинок ╓ проявом плюшево╖ особистост╕ у сво╓му плюшевому ставленн╕ до ╕ншо╖ людини, само╖ себе, групи чи сусп╕льства, до природи ╕ Бога загалом.


Мотиви та ц╕л╕ плюшевого вчинку в╕дпов╕дають плюшевому усв╕домленню св╕ту та ведуть до розмноження плюшевост╕, ласкавост╕ та добра у св╕т╕. Наприклад, можна засп╕вати веселу п╕сню або подарувати вс╕м оточуючим якщо не ромашки, то хоча б усм╕шки. Зварити другов╕ манно╖ каш╕, допомогти, п╕дтримати, розвеселити, в╕двол╕кти в╕д непри╓мних думок. Не гн╕ватись ╕ не засуджувати н╕кого. Рад╕ти вс╕м, як весняному сонечку. Все це ╓ сукупн╕стю плюшевих вчинк╕в.


Не сл╕д допускати поганих, обтяжливих думок, потр╕бно ставитися до них як до страшних сн╕в, як╕ потр╕бно негайно забути. Якщо обставини життя залишають бажати кращого, то п╕сля гостро╖ фази страждання сл╕д постаратися уявити, що н╕чого не сталося, що все навколо лаг╕дне та м"якеньке, а причина страждань ╕люзорна ╕ схожа на страшний сон, який сл╕д негайно забути.


ПЛЮШЕВ╤СТЬ ЯК Р╤ЗНОВИДН╤СТЬ ЕСКАП╤ЗМУ


Ескап╕зм - уникнення непри╓много, нудного в житт╕, особливо шляхом читання, роздум╕в тощо про щось ц╕кав╕ше ╕ при╓мн╕ше; це втеча в╕д реальност╕, спроба людини в╕д╕рватися в╕д с╕рого, жорстокого, нудного повсякдення та знайти розраду в якомусь б╕льш при╓мному занятт╕, в ╕нобутт╕, ╕нш╕й реальн╕ст╕, в╕ртуальних св╕тах.


Безумовно, плюшев╕сть - це спроба уникнути реал╕й цього св╕ту. Але неважко довести, що кожен ╕ндив╕д живе в як╕йсь сво╖й реальност╕, ╕ тому супергерой, що ганя╓ться за злочинцем, такий же ескап╕ст, як ╕ плюшевий ведм╕дь, що мр╕йливо дивиться у в╕кно на галявину, де граються зайчики.


Будь-яка активна д╕яльн╕сть (кар"╓ра, мистецтво, спорт, мода, рольов╕ ╕гри, секс, рел╕г╕я тощо) може стати способом ескап╕зму, якщо людина використову╓ ╖╖ як компенсац╕ю невир╕шених особистих проблем. Важко уявити особист╕сть, у яко╖ вс╕ проблеми вир╕шен╕. Людина ╕ св╕т, у якому вона живе, створен╕ таким суперечливим чином, що частки траг╕зму в жодному житт╕ не можна об╕йтися. Зв╕сно, можна спробувати ╕гнорувати траг╕зм, однак це якраз ╕ буде проявом ескап╕зму.


Способом ескап╕зму може стати пасивна д╕яльн╕сть (перегляд ф╕льм╕в, читання книг, в╕део╕гри, алкоголь, медитац╕я тощо). Ескап╕зм може проявлятися як у вигляд╕ ф╕зичного в╕дходу в╕д св╕ту (глух╕ села, важкодоступн╕ рег╕они), так ╕ без цього - коли за в╕дсутност╕ ╕золяц╕╖ в╕д сусп╕льства людина переста╓ ц╕кавитися в╕домими ╕ прийнятими у сусп╕льств╕ ц╕нностями, в╕ддаючи перевагу св╕ту сво╖х мр╕й. Ескап╕зм не ╓ хворобою ╕ не внесений у жоден медичний дов╕дник.


Письменник ╕ л╕тературознавець Джон Толк╕н у сво╖х працях розглядав втечу в╕д реальност╕ у "вторинн╕ св╕ти", породжен╕ уявою та л╕тературою, як явище суто позитивне, що да╓ вт╕ху та задоволення. В╕н вважав, що "втечу" в л╕тературу спонукають щаслив╕ ф╕нали та неспод╕ван╕ порятунки геро╖в. В╕н вт╕лював ц╕ ╕де╖ у сво╖х книгах, ╕ дотепер багато шанувальник╕в Толк╕на (толк╕н╕сти) "переселяються" у вигаданий ним св╕т, ототожнюючи себе з персонажами. Друг Толк╕на Клайв Лью╖с, погоджуючись з ним, додавав, що "ут╕каютьь" зазвичай ╕з в"язниц╕, якою для людей творчих ╓ буденн╕сть.


У сучасному св╕т╕ нов╕тн╕ технолог╕╖ та масова культура пропонують безл╕ч способ╕в втеч╕ в╕д реальност╕: комп"ютерн╕ ╕гри, ╕нтернет, в╕ртуальна реальн╕сть, к╕но, телебачення. Особливий ╕нтерес психолог╕в та соц╕олог╕в виклика╓ феномен рольових ╕гор он-лайн, у яких гравц╕ повн╕стю занурюються у вигаданий св╕т.


Зигмунд Фрейд вважав ескап╕чне фантазування нев╕д"╓мним елементом життя людини: "Життя, дане нам, занадто важке, воно приносить нам занадто багато болю, розчарувань, нерозв"язних проблем. Для того, щоб винести таке життя, ми не можемо об╕йтися без засоб╕в, як╕ дають нам полегшення".


Отже, прошерстивши вздовж ╕ впоперек р╕зн╕ джерела, ми встановили, що плюшев╕сть ╓ р╕зновидом ескап╕зму, ╕ що спроба втекти в╕д хворобливо╖ д╕йсност╕ не ╓ патолог╕╓ю, а навпаки, ╓ нормальним захисним механ╕змом нашо╖ псих╕ки.


Б╕льше того, спроба втеч╕ за допомогою нашо╖ уяви та особливого способу життя ╓ дуже поширеною.


Залишилося уточнити у чому особлив╕сть плюшевого ескап╕зму?


Справа в тому, що ╕нод╕, т╕каючи в╕д непри╓мно╖ д╕йсност╕, людина потрапля╓ в жахливу пастку уявного св╕ту, з яко╖ вже не зможе вибратися. А Плюшев╕сть створю╓ на╖вний та чар╕вний, але в той же час ╕ хитромудро-чудернацький св╕т, в якому н╕чого нам не загрожу╓, в якому затишно, лаг╕дно, тепло, ╕ нам в ньому добре.


ПЛЮШЕВ╤СТЬ ЯК СОЛ╤ПСИЗМ


Сол╕псизм (лат. Solus ipse - "один лише сам") - онтолог╕чна позиц╕я, зг╕дно з якою бути значить сприйматися (Дж. Беркл╕: esse est percipi). ╤сну╓ т╕льки сприйма╓ться мною, ╕, отже, т╕льки я ╕сную, перебуваючи на самот╕, на самот╕ ╕ д╕йсно в сво╓му св╕т╕, який зникне разом з╕ мною.


Сол╕псизм - ф╕лософська доктрина ╕ позиц╕я, що характеризу╓ться визнанням власно╖ ╕ндив╕дуально╖ св╕домост╕ як ╓дина ╕ безперечна реальн╕сть ╕ заперечення об"╓ктивно╖ реальност╕ навколишнього св╕ту. Може розглядатися як крайня форма суб"╓ктивного ╕деал╕зму. Лог╕чною основою сол╕псизму служить судження, зг╕дно з яким ╓дина реальн╕сть, що ╕сну╓ достов╕рно, - це власна св╕дом╕сть (яка доступна людин╕ безпосередньо) та в╕дчуття (як╕ також сприймаються безпосередньо).


Плюшев╕сть не наполяга╓, що створюване ╖й уявне м╕сце ╕снування ╓ об"╓ктивною реальн╕стю, але в той же час ставить п╕д великий сумн╕в загальноприйняту реальн╕сть, яка все-таки так чи ╕накше ╓ результатом нашо╖ сусп╕льно╖ уяви.


Питання адекватност╕ в╕дображення навколишнього св╕ту у наш╕й св╕домост╕ завжди впира╓ться у питання достов╕рност╕ сприйняття; якщо в╕дчуття достов╕рн╕, то св╕т такий, яким ми його бачимо, але достов╕рн╕сть в╕дчутт╕в ми не можемо довести безперечно, бо, кр╕м в╕дчутт╕в та св╕домост╕, нам н╕чого не доступне безпосередньо. У такому раз╕ можна припустити, що в╕дчуття спотворен╕ або породжен╕ нашою ж св╕дом╕стю, а навколишн╕й св╕т зовс╕м не такий, яким ми його бачимо, або нав╕ть не ╕сну╓.


Але плюшев╕сть не наполяга╓ ╕ не збира╓ться позбавляти вс╕х оточуючих права ╕ можливост╕ в╕рити, що ╖хня уявна реальн╕сть реальна, хай соб╕ думають, аби менше заважали плюшевост╕ влаштовувати св╕й лаг╕дний ╕ плюшевий св╕т. На жаль, це трапля╓ться досить часто...


Сильно схвилювавшись, перестресувавши, ми робимо ковточок плюшевост╕, все погане сприйма╓мо та забува╓мо як страшний сон, ╕ живемо затишно та весело дал╕.


В етиц╕ терм╕ном "сол╕псизм" позначають крайн╕ форми его╖зму та егоцентризму.


Его╖стично? Аморально? Безпринципно? Непрогресивно? А збожевол╕ти в╕д горя ╕ страху цього св╕ту було б краще? Нехай хоч хтось, користуючись плюшев╕стю, спробу╓ бути б╕льш-менш щасливим. Хоча б у рамках власно╖ уяви.


ПЛЮШЕВ╤СТЬ ╤ ПРОБЛЕМА СВОБОДИ ВОЛ╤


Питання свободи вол╕ дуже важливе у ф╕лософ╕╖ та рел╕г╕йних ученнях. У ф╕лософ╕╖ плюшевост╕ наявн╕сть чи в╕дсутн╕сть свободи вол╕ неважлива. Безумовно, виб╕р поласувати малиновим варенням чи полуничним, за умови, що обидва ╓ у наявност╕, прийма╓ться нами в╕льно. Ми це в╕дчува╓мо та зна╓мо. А розмови, що ми приречен╕ вибирати той чи ╕нший вид варення ╕ ми не ма╓мо права вибору, може, ╕ в╕рн╕ з лог╕чного чи якогось ╕ще погляду, але абсолютно безглузд╕ у плюшевому стан╕.


Плюшев╕сть передбача╓ ╕ дотриму╓ться постулату, що певн╕ реч╕ ми можемо вибирати, а на ╕нш╕ в нас вибору нема╓. ╢дине, що ми можемо ╜- сказати, якщо нам щось не подоба╓ться, або промовчати, ╕ це теж виб╕р.


Плюшевий виб╕р завжди схиля╓ться у б╕к добрих ╕ лаг╕дних р╕шень, кр╕м того, ╕нтенсивне залучення плюшево╖ уяви дозволя╓ в╕дчути себе затишно, нав╕ть при м╕н╕мум╕ п╕дстав.


ПЛЮШЕВ╤СТЬ ╤ ДОКАЗ БЛАГОСТ╤ БОГА


Довести, що Бог ╓, що В╕н добрий ╕ любить нас, - непросто. Проблема, що Всеблагий ╕ всесильний припуска╓ можлив╕сть зла у створеному ним св╕т╕, не втрача╓ сво╓╖ гостроти. Пояснення, що це не нашого розуму справа ╕ що всяке страждання йде на благо, багатьох, м"яко кажучи, не задовольня╓. Тисячол╕ттями ц╕ питання хвилювали ф╕лософ╕в, теолог╕в та багатьох простих людей.


Але для Плюшевост╕ не ма╓ значення, як там воно насправд╕.


Для плюшевост╕ Бог ╓, В╕н - добрий, ╕ в╕н любить нас, тобто не ╓ ворогом чи байдужим, а насправд╕ ╓ найкращим другом.


З цим затишно та добре жити. Так, можливо, ми упод╕бню╓мося до Панглосса, персонажа ф╕лософського роману Вольтера "Кандид". Панглосс стверджу╓, що наш св╕т найкращий ╕з ╕снуючих чи нав╕ть можливих св╕т╕в. Обставини та под╕╖ роману завзято доводять протилежне. Ну ╕ що, Вольтере? Чи стало тоб╕ легше з тво╓ю правдою життя?


Панглосс то Панглосс. Виграв соб╕ годинку-другу плюшевого спокою та в╕дпочинку - ╕ слава Богу. А що там було, що там насправд╕ ╕ що там ще станеться - наша справа маленька. Сидимо, примус лагодимо.


ПЛЮШЕВ╤СТЬ ╤ РЕЛ╤Г╤Я


Плюшев╕сть не ╓ рел╕г╕╓ю. Це просто спроба впоратися ╕з пост╕йним тягарем ╕снування. Плюшев╕сть не претенду╓ на винятков╕сть, що ма╓ в╕дпов╕д╕ на основн╕ питання буття.


Дал╕ чимчику╓ пояснення ставлення плюшевост╕ до р╕зних рел╕г╕й.


ХРИСТИЯНСТВО


Плюшевост╕ страшно, чому Бог ма╓ бути роз╕п"ятий. Плюшев╕сть не хоче страждати. ╥й ус╕х шкода. Вона вс╕х хоче напо╖ти ча╓м ╕ пригостити печивом - ╕ Христа, ╕ Юду, ╕ Понт╕я П╕лата.


Плюшев╕сть мр╕╓, щоб ус╕ були рожев╕ та щаслив╕. Вона не запиту╓, чому Всемогутн╕й Бог не м╕г чи не захот╕в усе так ласкаво влаштувати. Плюшев╕сть навпаки вважа╓, що так все ╕ влаштовано, а все погане та страшне - це страшний сон, який треба негайно забути.


Плюшев╕сть ув╕брала в себе багато християнства. Н╕кого не судити, не ображати, не чинити оп╕р злу, вс╕х любити.


Але плюшев╕сть не змогла впоратися ╕з траг╕чною суттю християнства, необх╕дн╕стю нести св╕й хрест, а пот╕м сходити на нього. Це надто боляче та прикро. ╤ плюшев╕сть цього не витриму╓ й тихцем хлипа╓.


╤УДА╥ЗМ


Плюшевост╕ страшно читати Старий Запов╕т. Там багато всякого страшного написано. Плюшевост╕ не подоба╓ться дотримуватися будь-яких традиц╕й. Якщо плюшевост╕ хочеться пекти пироги у суботу, то вона це робить, незважаючи на заборони.


Ще плюшев╕сть не розр╕зня╓ хто ╓врей, а хто не дуже. Плюшев╕сть ус╕х любить ╕ шкоду╓ однаково.


╤СЛАМ


Плюшевост╕ боязно читати Коран. Там також багато страшного написано. Дуже все неплюшево. Плюшев╕сть не любить ставати навкол╕шки. Плюшев╕сть не хоче по п"ять раз╕в на добу молитися на Мекку. Плюшевост╕ не подоба╓ться джихад.


Плюшев╕сть з рад╕стю напо╖ла б ус╕х фанатик╕в ча╓м ╕ спробувала б умовити ╖х не фанатикувати, але якщо в не╖ це не виходить, то плюшевост╕ поф╕г. Жодних терорист╕в нема╓. Все наснилося та забулося.


БУДДИЗМ


Плюшевост╕ подоба╓ться буддизм, тому що буддисти, як правило, не б"ються, але не подоба╓ться, що необх╕дно переставати щось бажати. Це важко та прикро. Так ╕ чаю не поп"╓ш.


ЩО Б╤СИТЬ АВТОРА ╤ ЯК ПЛЮШЕВ╤СТЬ ДОПОМАГА╢ З ЦИМ СПРАВЛЯТИСЯ


ПРИРОДА


Найб╕льше насилля чинить природа. Саме вона змушу╓ нас робити ╕ бажати все, що ми робимо та бажа╓мо. У не╖ сво╖ пастуш╕ ╕нтереси, - щоб ми ╖ли, пили, розмножувалися ╕ вчасно дохли. ╤ навколо цих порожн╕х поганих потреб крутиться вся наша людська ф╕лософ╕я, моральн╕сть, рел╕г╕я...


Автору огидно, що будь-який його вчинок так чи ╕накше продиктований природою. В╕н хоче повстати проти природи, але це повстання, виявля╓ться, природою зазделег╕дь враховано...


Взагал╕, розум╕ти ╕ пам"ятати, що ми завжди перебува╓мо у влад╕ природи, людин╕ потр╕бно. Треба намагатися не п╕ддаватися ц╕лковито ц╕й зл╕й ╕ згубн╕й природ╕. Такий соб╕ крок до тихо╖ природно╖ непокори.


Плюшев╕сть приходить тут на п╕дмогу. Плюшев╕сть не залежить в╕д природи ╕ знаходиться поза нею. П╕рнувши в плюшев╕сть, ми можемо себе захистити в╕д грубих ман╕пуляц╕й мачухи природи.


РЕАЛЬН╤СТЬ


Автора б╕сить реальн╕сть. Де вона? Нема, ╕ дзуськи... У кожного вона своя, власна, особиста, та ще й розколота на тисячу др╕бних, настирливих паралельних реальностей. Ось задирка на пальц╕. Ось павук повзе...


А в ╕ншого зовс╕м ╕нша реальн╕сть у той же час ╕ в тому самому м╕сц╕...


А пот╕м виявля╓ться, що все це нам снилося, ну тепер вже точно це реальна реальн╕сть. А пот╕м у спогадах ми ╕ цю реальн╕сть не можемо в╕др╕знити в╕д сну.


Лише плюшев╕сть може нам допомогти. Прийняти ласкаву плюшев╕сть за ╓дину реальн╕сть ╕ жити в н╕й, захоплюючись ус╕м навколо - ой, яка см╕шна задирка, ой, який веселий павучок!


СНОВИД╤ННЯ


Автора дратують сни, бо вони нер╕дко псують настр╕й. Сниться всяка гидота. ╤ ми не ма╓мо свободи над власними снами. Ну добре, у нас практично нема╓ свободи та влади над власним життям, тут наяву стикаються р╕зн╕ ╕нтереси, закони ф╕зики, нарешт╕. Але в сн╕ що нам заважа╓ бути господарями свого буття? На жаль, ╕ тут ми змушен╕ страждати у найвразлив╕ший момент, коли шука╓мо в╕дпочинку в╕д важкост╕ недосипу.


Тож плюшев╕сть мусить боротися з╕ жахоснами. Не можемо ми за вел╕нням-хот╕нням зробити сни плюшевими, але можна ╖х використовувати, щоб впоратися з поганими спогадами.


Оск╕льки плюшев╕сть все бридке-гидке-погане вважа╓ сном, дуже важливо навчитися забувати поган╕ сни. Для цього пропону╓ться така вправа.


Пригадайте якийсь страшний сон, який вам снився. А тепер пригадайте щось непри╓мне з вашого минулого.


Чи неправда, ╕ сон ╕ спогад здаються однаковими, вони немов зроблен╕ з одн╕╓╖ матер╕╖?


Ну, а тепер забудьте ╕ сон ╕ д╕йсн╕сть, як╕ вам непри╓мн╕. Н╕чого не було.


Будьте плюшевими: веселими, лаг╕дними та нешк╕дливими.


ПОГАН╤ ДУМКИ


Автора дратують поган╕ думки. Ну чому людина не може бути володарем власних думок? Чому не може вир╕шувати, як╕ думки пускати в свою гол╕воньку?


Потр╕бно навчитися блокувати та в╕дкидати поган╕ думки. Т╕льки подумали щось, одразу вир╕ште: ця думка погана чи н╕? Не б╕йтеся, що майже вс╕ думки виявляться поганими. Ну, ╕ грець з ними, в╕дкидайте ╖х ус╕. Раптом з"явиться думка "чи не попити вам чаю"? Ця думка непогана, симпатична я б сказав. Отож ╕ думайте ╖╖. А поган╕ думки не думайте. Це дуже плюшево. Особливо корисно думати плюшев╕ затишн╕ лаг╕дн╕ думки.


КРИТИКИ


Автора дратують критики. Напевно, вс╕х дратують критики. Але ми ж розум╕╓мо, що найчаст╕ше ╖хня критика в╕добража╓ власн╕ проблеми та комплекси, або ж вони критикують, пересл╕дуючи певну вигоду. Б╕льше того, думка б╕льшост╕ з них справд╕ не повинна нас хвилювати. Багато хто просто не розум╕╓, про що вони говорять. А тому не ╕сну╓ жодно╖ критики. ╢ поган╕ сни та думки, ╖х треба просто забути.


А можна ще поставитися до критики плюшево. Не гн╕ватись, а подумати про критикана ласкаво ╕ н╕жно.


Л╤КАР╤


Автора дуже дратують л╕кар╕. Ох, л╕кар╕, л╕кар╕! Наче вони ╕ рятують, ╕ полегшують страждання, але при цьому частенько гублять ╕ наш╕ страждання посилюють. По-перше, як це не дивно, але при всьому сучасному розвитку у багатьох випадках медицина не може запропонувати н╕чого д╕╓вого. А якщо й може, то до звичайних л╕кар╕в це найчаст╕ше не доходить. Тому, як ╕ ран╕ше, ми ма╓мо справу з мимов╕льними шарлатанами та шахраями, як╕ знають, що н╕чим допомогти не можуть, але дмуть щоки ╕ прописують нам марн╕ процедури, а часом ╕ шк╕длив╕ п╕гулки.


Як у цьому може допомогти плюшев╕сть? Плюшев╕сть не т╕льки на╖вна, а й хитра. Самому розбиратися треба, що та як. Дякувати Богу, нин╕ ст╕льки ╕нформац╕╖ в ╤нтернет╕. ╤ти до л╕каря варто п╕дготовленими. Хоча, зрештою, ╕ це мало допомага╓. Але ви повинн╕ хоча б знати, що за п╕гулки ви п"╓те, яка у них д╕я та поб╕чн╕ ефекти. Коротше, наск╕льки можливо, стежте за сво╖м здоров"ям, щоб ще довго не засмучувати близьких.


Ну, а до самих л╕кар╕в плюшев╕сть ставиться ласкаво та з розум╕нням. Що взяти з них? Люди п╕днев╕льн╕. Чудес не навчен╕. ╤ дуже замучен╕ з ус╕х бок╕в.


ХВОРОБА


Автора дратують хвороби. З хворобою впоратися важко. Коли болить ╕ погано, хочеться кричати в╕д розпачу. Звичайно, одн╕╓ю плюшев╕стю тут не допоможеш. Треба намагатися застосувати вс╕ можлив╕ та доступн╕ методи, щоб полегшити страждання та призвести до одужання.


Але й тут ╓ сво╖ природн╕ обмеження. ╤ коли б╕ль тр╕шки вщух, температура знизилася, - закрийте оч╕ ╕ уяв╕ть, що ви не хвор╕. Що все це сниться ╕ скоро минеться. Що н╕чого страшного нема╓. Що вам затишно в л╕жку та тепло. ╤ допомож╕ть в╕дчути те саме ус╕м, хто хвор╕╓ поруч ╕з вами.


СМЕРТЬ


Автора б╕сить смерть. Нав╕ть сама можлив╕сть та необх╕дн╕сть смерт╕. Плюшев╕сть каже, що смерт╕ нема╓. ╤ н╕коли не було. Страшний сон. Забудьте. Р╕дн╕ померл╕ жив╕, просто давно не дзвонили. А ближн╕ - просто вийшли ╕з к╕мнати. Не треба про це думати. Забудьте поган╕ та сумн╕ думки. Вони не роблять н╕кого щаслив╕шим. Скажете, що це зухвало та аморально? А плюшев╕сть не претенду╓ на стандарт морал╕. Жив╕ть так, наче вс╕ жив╕. Адже ув╕ сн╕ так воно ╕ ╓, ну хоча б якусь користь ╕з сн╕в ми можемо отримати?


БЕЗСМЕРТЯ ╤ ЗАГРОБНЕ ЖИТТЯ


Автора б╕сить безсмертя та потойб╕чне життя. Плюшев╕сть вважа╓, що смерт╕ нема╓, але й безсмертя н╕кому не потр╕бне. Адже треба часом в╕дпочити. Коротше, не ма╓ значення, як там насправд╕. Плюшев╕сть образити - все одно що пукнути на ромашку. Думаю, що нав╕ть найжорсток╕ший творець якось об╕йдеться без цього. Але на сьогодн╕ це поки не актуально. А тому думати про це не сл╕д. Треба просто бути плюшевим, ус╕х любити ╕ не гн╕ватись, а решта додасться.


МОЛОД╤СТЬ


Автора б╕сить молод╕сть. Молод╕сть страшно непри╓мний стан. Серйозно до тебе н╕хто не ставиться, нав╕ть ти сам. Вугрики ╕ Прищ╕ обс╕яли обличчя. В гол╕воньц╕ пост╕йно фривольн╕ помисли. Вс╕ користуються тво╓ю недосв╕дчен╕стю ╕ зарозум╕лою на╖вн╕стю, змушують робити те, що в зр╕л╕ роки змусити робити неможливо: працювати на абсолютно ╕д╕отських рабських роботах, служити в арм╕╖, займатися проституц╕╓ю, робити домашн╕ завдання, пити моторошну к╕льк╕сть алкоголю, палити всяку гидоту та ╕нше.


Т╕, кого природа обдарувала приваблив╕стю, страждають не менше в╕д тих, кого обд╕лили красою. ╤ все це трива╓ пару десятил╕ть. Не б╕льше. А т╕, хто звикне чванитися сво╓ю зовн╕шн╕стю, заганяють себе в глухий кут.


Сексуальн╕сть ще н╕кого не довела до добра. Ск╕льки мотузочка не в"╓ться - скористаються ╕ викинуть, як шк╕рку од банана.


Розум у молодост╕ теж н╕кого не ряту╓, а навпаки лише призводить до депрес╕╖ та нав╕ть розпачу. Бо якщо одразу вс╕х ╕ все розум╕╓ш, ╕ жодних ╕люз╕й не лишилося, - то геть сумно.


Т╕льки плюшев╕сть може хоч якось прикрасити молод╕ роки. Вона не ма╓ в╕ку та розм╕ру, а тому завжди гарна ╕ зваблива.


Люб╕ть один одного плюшево. Ось у чому порятунок. Плюшево можна полюбити нав╕ть виродка. У плюшевост╕ можна не пом╕тити сексапильн╕сть того, хто поруч. Просто купайтеся в хмаринках н╕жност╕, витирайте один одному сл╕зоньки та сопельки. Так, може, молод╕сть ╕ переживете.


ЗР╤Л╤СТЬ


Фу, яка огидна й пихата зр╕л╕сть. Зарозум╕л╕, зр╕л╕ ╕ндив╕ди обидвох статей. Доросл╕сть обвол╕ку╓ ╖х запахами дух╕в ╕ одеколон╕в. А по-справжньому, як були затурканими задротами, такими ╕ залишилися. Т╕льки погладшали або висохли, ╕ навчилися надувати щоки.


Тут без плюшевост╕ н╕як. Абсолютно неможливо вижити. Ставитись всерйоз до себе ╕ до життя - першопричина серйозних насл╕дк╕в.


Лише плюшев╕сть може врятувати. Уяв╕ть, що все чого ви прагнете, вже досягнуто ╕ можна просто н╕житися в хвилях вза╓мно╖ турботи та н╕жност╕. А грош╕? Ну, якось там пошаруд╕ть. Плюшев╕сть, вона ж розумна. Може, щось ╕ нашарудить. Т╕льки не захоплюйтесь. Грош╕ - найогидн╕ша отрута, якою оруду╓ цей безглуздий св╕т. Тож витрачайте ╖х на плюшев╕ вчинки. Купуйте кв╕точки ╕ цукерки, зрештою.


СТАР╤СТЬ


Стар╕сть - це взагал╕ беззаконне свав╕лля. Такий садизм не всякий садист вигадав би. Поступове чи стр╕мке стар╕ння - мука, незр╕внянна н╕ з чим. Тут без плюшевост╕ не об╕йтися н╕як.


ПСИХОЛОГИ


Автора б╕сять психологи. Проблема поляга╓ в тому, що б╕льш╕сть психолог╕в вважають, що ╓ певний нормальний стан ╕ повед╕нка людини, що св╕т за сво╓ю суттю нормальний, що присутн╕сть людини в н╕м природна ╕ не потворна. Однак приходимо до висновк╕в про глибоку недосконал╕сть людини ╕ св╕ту, в основу яких закладено хворобливе ╕ найчаст╕ше безглузде руйнування. Садистськ╕ до траг╕зму, чи точн╕ше, траг╕чн╕ до садизму нахили творця цього св╕ту проявляються у всьому, чого б не стосувався наш допитливий, але водночас ╕ обмежений розум.


Отже, психологи вважають себе в╕сниками ╕стини, здатними виправити цю недосконал╕сть буття. У багатьох випадках вони не приносять корист╕, а часто навпаки завдають серйозно╖ шкоди.


Мабуть, ╓дине, що да╓ право на ╕снування ╖хньо╖ профес╕╖ - це те, що вони готов╕ (хоч ╕ за грош╕) уважно вислухати пац╕╓нта та спробувати роз╕братися у його проблемах. В ц╕лому, психологи ╕ сам╕ розум╕ють, що н╕хто,

кр╕м самого пац╕╓нта, допомогти не може, ╕ хороший психолог повинен допомогти пац╕╓нтов╕ знайти сили ╕ п╕дтримати.


Ось тут приходить на допомогу плюшев╕сть. При╓мне, дружн╓, нав╕ть, не боюся цього слова, лаг╕дне ставлення.


Плюшевий психолог - це добре. А неплюшевий - погано.


СУДД╤


По ╕де╖ судд╕в не мало бути. Н╕хто б не погодився судити ╕нших. Судити - це означа╓ бути впевненим, що ти кращий за ╕нших, що судити допустимо. Т╕льки схиблений ман╕як може таке вир╕шити про себе. Тож не дивно, що вс╕ поголовно, хто береться судити, просто дурн╕ ман╕яки.


Можна заперечити, а як тод╕ п╕дтримувати порядок? Як? Ну ось так. Ось об╕йшлися багато кра╖н без страт, ╕ профес╕я кат╕в, принаймн╕ в цих кра╖нах, розчинтлася в минулому.


У всякому раз╕, людина може судити т╕льки себе, ╕ в деяких випадках корисн╕ше за будь-яке зовн╕шн╓ судочинство. Але це утоп╕я. Вбивц╕ та ╜валт╕вники блукають навколо. ╤ р╕ч у тому, що судд╕ в╕д них не рятують. От якби наш╕ чудов╕ судд╕, п╕дперезавши мант╕╖, бродили ночами ╕ рятували в╕д ман╕як╕в - честь була б ╖м ╕ хвала. А в урочист╕й зал╕ суду всякий нег╕дник ладен стукати судд╕вським молоточком.


╤ плюшевост╕ в цьому нема╓ ╕ не може бути ан╕ крихти .


АДВОКАТИ


Недобр╕ люди, як╕ заробляють на непри╓мностях ╕нших, прагнучи ц╕ непри╓мност╕ посилити. Сам факт, що вони здеруть з кл╕╓нта щоразу б╕льше, чим в╕н б╕льше заплута╓ться в судд╕вських позовах, межу╓ з ╕д╕отизмом. Порядна людина, потрапивши в цю профес╕ю, або п╕де з не╖, або збожевол╕╓, або стане запеклим нег╕дником, як це найчаст╕ше ╕ в╕дбува╓ться.


Тут, як ╕ у випадку ╕з суддями, плюшев╕сть безсила.


ВЧИТЕЛ╤


Автора б╕сять вчител╕. Ах, як оц╕ вчител╕-мучител╕ з розумним виглядом люблять навчати всяк╕ н╕сен╕тниц╕, як╕ на перев╕рку виявляться брехнею або дур╕стю... Нав╕ть за досить коротке життя можна пом╕тити, як часто зм╕нюються здавалося б велик╕ ╕стини.


Тому найкращий ╕ ╓дино допустимий вчитель - це сп╕врозмовник, який сам навча╓ться в учня, як ╕ учень вчиться у вчителя. З найдавн╕ших час╕в ╕стина народжувалась у д╕алогах, але цей метод давно забутий ╕ в╕дкинутий.


Вчитель ма╓ бути плюшевим, ставитись до свого учня з ласкою та повагою, а головне з неп╕дробним ╕нтересом та увагою. Саме дитяч╕ питання струшують п╕двалини св╕ту, саме в дитячому св╕жому погляд╕ на реч╕ - ключ до розгадки найпота╓мн╕ших загадок.


ВЧЕН╤


Автора б╕сять вчен╕. Б╕льш╕сть ╕з них добре розум╕ють, якими дурницями вони займаються, але прикрившись дипломами, ступенями та непробивною терм╕нолог╕╓ю, вони зручно влаштувалися у сво╖х каб╕нетах та лаборатор╕ях, де х╕м╕чать, у кращому раз╕, переливаючи з пустого в порожн╓. В╕д цього процесу хоч небагато шкоди. А деяк╕ направду щось там винаходять, ╕ ось уже атомн╕ бомби п╕д╕рван╕ понад тисячу раз╕в. Ви не знали? Це так. Кр╕м Х╕рос╕ми та Нагасак╕ було безл╕ч випробувань, у тому числ╕ ╕ термоядерно╖ бомби, ╕ проходили вони не десь, а на Земл╕. Ну, мирний атом та ╕нше... Не хочеться все це повторювати.


Дуже багато вчених взагал╕ н╕чого корисного не роблять, а т╕льки вводять в оману ╕ теревен╕ правлять. У в╕дсотковому сп╕вв╕дношенн╕ це явище наст╕льки поширене, що можна з упевнен╕стю сказати, що вчений ступ╕нь став прикриттям для неповноц╕нних неврастеник╕в, як╕ будь-що бажають здаватися розумн╕шими за ╕нших.


Ну, а щодо правдивих учених, як╕ щось слушне в╕дкривають, треба сказати, що у будь-якого корисного в╕дкриття ╓ маса шк╕дливих насл╕дк╕в. Бо будь-яка користь наштовху╓ться на недосконал╕сть устрою нашого св╕ту, ╕ по сут╕ н╕чого корисного в ньому зробити неможливо. Тут на допомогу приходить плюшев╕сть. Плюшев╕сть здатна винаходити плюшев╕ теор╕╖ всесв╕ту ╕ пригощати вс╕х пампушками.


СВЯЩЕННОСЛУЖИТЕЛ╤


Автора б╕сять священики. В╕н сам служив священиком ╕ зна╓, про що говорить. Здеб╕льшого священики недалек╕ люди, як╕ прикриваються догматами сво╓╖ рел╕г╕╖, причому нер╕дко так ╖х перекручують, що кр╕м очевидно╖ шкоди в╕д цього н╕чого ╕ншого не в╕дбува╓ться.


Та й що ╖м робити, п╕днев╕льним. Часом ц╕ догмати сам╕ наст╕льки поган╕, що жодного життя людям не дають. Наказують не судити, а сам╕ судять так, що хоч св╕тло гаси! Й таке ╕нше, ╕нше, ╕нше...


На жаль чи на щастя, плюшев╕сть виявилася несум╕сною з жодною рел╕г╕╓ю св╕ту. Тому що плюшев╕сть щиро незлоблива, ╕ справд╕ любить ╕ шкоду╓ вс╕х, чого не скажеш про рел╕г╕╖.


ПРОПОВ╤ДНИКИ


Автора б╕сять пропов╕дники. В╕н сам пропов╕дував десять рок╕в ╕ зна╓, що говорить. Пропов╕дувати легко та при╓мно. ╢ стандарт, авторитет, вив╕рений тисячол╕ттями, - дотримуйся л╕н╕╖ парт╕╖ ╕ все буде гаразд. Але перед тобою жив╕ люди ╕ цей трафарет ╖х не захоплю╓. Здавалося б, правильн╕ слова "полюб╕ть один одного" стають порожн╕м звуком ╕ викликають приступ поз╕хання. Тому що у будь-як╕й пропов╕д╕ закладено протир╕ччя. Як полюбити, коли св╕т ╕ я влаштован╕ так, що в ньому набагато природн╕ше страждати ╕ ненавид╕ти, н╕ж любити ╕ насолоджуватися.


╤нш╕ пропов╕дники не кращ╕. З ╖хн╕ми Джихадами взагал╕ н╕куди податися.


Плюшев╕сть не любить пропов╕дей. Плюшев╕сть неможливо пропов╕дувати. ╥╖ можна лише випром╕нювати вс╕╓ю плюшевим ╕стотою.


ПОЛ╤ТИКИ


Ну, сказати, що автора б╕сять пол╕тики, наче п╕дписатися п╕д мегабанальн╕стю. Г╕вно завжди сплива╓ нагору, тому, на жаль, будь-яким сусп╕льством правитимуть найг╕рш╕ його представники, найбрехлив╕ш╕, безсов╕сн╕ш╕ ╕ найжорсток╕ш╕.


Плюшев╕сть спостер╕га╓ пол╕тику як неск╕нченний сер╕ал, нехай плескають язиками, можна поспостер╕гати, н╕чого втрачати.


Зм╕ни в сусп╕льств╕ можлив╕, але стикатимуться з такою дур╕стю ╕ нев╕глаством пол╕тик╕в, що з будь-якого доброго починання обов"язково вийде великий пшик.


Плюшев╕сть може уявити, що сусп╕льство вже справедливе, под╕литися з ус╕ма цукерками та запросити випити чаю.


БАТЬКИ


Батьки народжують нас, не питаючи дозволу, вплутують у бол╕сний процес ╕снування ╕ ще чекають за це вдячност╕. ╤ не вони нас хот╕ли народити, а природа ╖х змусила. А якщо й вони, то повинн╕ бути вдячн╕, що, ми покинули райське небуття ╕ народилися у ц╕м згубн╕м св╕т╕.


Сам╕ батьки н╕ в чому не роз╕бралися, а варто нам з"явитися на св╕т, як почмнають нас повчати, як треба жити ╕ як не треба. А як на себе подивляться уважно - то не на жарт злякаються.


╢дине, що ми повинн╕, - ставитися до батьк╕в плюшево, лаг╕дно та незлобиво. Ус╕ ми заручники цього проклятого св╕ту. Нам н╕чого не залиша╓ться, як тулитися м╕цн╕ше один до одного ╕ н╕кого не засмучувати.


Д╤ТИ


Автора б╕сять д╕ти. Горобц╕ жовтодзьоб╕ - а вже вони вс╕ так╕ д╕лов╕, все знають, як треба та як не треба... Що за дурниц╕? Адже н╕чого не розум╕ють, сидять, заклавши нога на ногу, молоко на губах не обсохло, а туди ж!


З набагато б╕льшим завзяттям слухають чужих, ан╕ж сво╖х батьк╕в. А пот╕м ╕ зовс╕м прагнуть забути, що ╖х хтось народив.


Як же це не плюшево це, ой як же ж не плюшево.


Але сам╕ по соб╕ д╕ти плюшев╕, хоч ╕ б╕сять, та на св╕т╕ нема╓ н╕кого мил╕шого...


КОТИ


Автора коти не дратують. В╕н кот╕в обожню╓. Особливо свого кота. Але, зазавичай коти б╕сять. Як вони чудово влаштувалися! Вони не просто сплять ц╕лими днями... Це ми могли б ╖м ще пробачити. Але вони сплять з неприхованою насолодою! А це для перес╕чно╖ людини нестерпно. Заздр╕сть зашкалю╓ ╕ хочеться вилити на чергового сплячого котика чашку води.


Взагал╕, коти здаються плюшевими, але у них гостр╕ зуби ╕ пазур╕, з них вивалюються смердюч╕ какашки, ╕нод╕ вони огидно верещать. Плюшева ╕стота такого б не робила.


Але, в принцип╕, зовн╕шн╕й плюшевост╕ й пом╕рн╕й насолод╕ життям можна повчитися у кот╕в.


СОБАКИ


Ох, як╕ ж бо неспок╕йн╕ тварюки ц╕ собаки. ╤ гавкають, ╕ хвостами махають, ╕ лизатися л╕зуть... Були б спок╕йн╕шими, ц╕ни б ╖м не було. ╤ бруд в╕д них, ╕ смор╕д нер╕дко. Тримати собаку вдома - це диверс╕я, провокац╕я, назв╕ть як хочете. Але коли вони нарешт╕ заспокояться ╕ ляжуть б╕ля ваших н╕г, вони дуже корисн╕ для створення атмосфери плюшевост╕.


МИШ╤


Автора дратують миш╕. Так╕ мил╕ маленьк╕ ╕стоти, хочеться з ними дружити, якби вони не шмигали блискавично, дратуючи сво╖ми жахливими голими хвостами.


╥х дуже шкода, коли вони потрапляють у мишоловку. Так що для плюшевост╕ краще жити в будинку без мишей.


ВИХ╤ДН╤ ╤ БУДН╤


Деяк╕ люди пишаються тим, що ╖м н╕коли замислюватися над сенсом життя, що вони зайнят╕ чимось важливим ╕ захоплюючим, ╖хн╓ життя розписане щогодини.


Але це зовс╕м не означа╓, що в якийсь момент ╖м не доведеться залишитися наодинц╕ ╕з собою, ╕ ця зустр╕ч може виявитися, м"яко кажучи, неспод╕ваною.


Саме тод╕, коли людина занурена у вимушене неробство, перед нею сплива╓ весь тягар буття, який ми назива╓мо нудьгою. Пам"ята╓те, як у Вольтера?


"Працюватимемо без м╕ркувань, це ╓диний спос╕б зробити життя терпимим. Робота в╕дганя╓ в╕д нас три велик╕ зла: нудьгу, порок ╕ б╕дн╕сть".


Плюшев╕сть - хороша зам╕на для роботи та нудьги. Плюшевост╕ н╕коли не нудно. То плюшки-пампушки зам╕сить, то кв╕точки посадить, щоб усюди красиво стало. Тому плюшев╕сть не ма╓ н╕ вих╕дних, н╕ будн╕в. Одне суц╕льне плюшеве свято.


АЛКОГОЛЬ


Астрономи знайшли алкоголь нав╕ть у космос╕. ╤ йдеться не про далек╕ скупчення галактичного газу, що м╕стить етанол. У нас буквально п╕д носом знайшли. У склад╕ комети було виявлено молекули цукру та спирту. Одна з комет п╕д час п╕ково╖ активност╕ щомит╕ викида╓ обсяг алкоголю, екв╕валентний 500 пляшкам вина. Ось во╕стину в╕рн╕ захоплення псаломосп╕вця Давида: "вино раду╓ серце людини".


А коли ╓ плюшев╕сть, то вина не треба. Все ста╓ веселим, затишним та лаг╕дним! ╤ н╕якого пияцтва та алкогол╕зму!


ЗАКРЕП ╤ ПОНОС


Щодо ц╕╓╖ сторони життя людини - автор обурений. Як можна було таке придумати, щоби людина мала наст╕льки неприваблив╕ аспекти житт╓д╕яльност╕.


Але з плюшев╕стю ╕ так╕ негаразди можна виправити. Просто не треба про це думати - ╕ все налагодиться. А тр╕шки пукати - це до певно╖ м╕ри плюшево. Аби животик не хвор╕в.


ГОДИННИК


Автора все життя дратували годинники. Час, що т╕ка╓ безупинно ╕ безповоротно, ╕ так дал╕... Але тепер в╕н змирився. Нехай цокають. Це затишно та плюшево.


П╤СЛЯМОВА


У сво╖х книгах автор уже неодноразово прощався з читачем нав╕ки. Мовляв, я все сказав, finite la commedia, зав╕са...


Але, оск╕льки в╕н наполегливо в╕дновлював розмову з читачем у наступн╕й книз╕, то в ц╕й коротк╕й брошур╕ автор прощатися з читачем не ма╓ нам╕ру, хоча звичайно, в╕н ма╓ на уваз╕, що все сказав, ╕ що, мовляв, тепер уже точно зав╕са.


Автор, звичайно, пом╕тно здав, позадкував назад ц╕╓ю сво╓ю працею. Колишн╕ книги автора, особливо та, що вчить Творця як сл╕д створювати св╕ти, були см╕лив╕шими ╕ р╕шуч╕шими. Плюшев╕сть це великий крок назад. Якась здача позиц╕й. Ну що ж. Рано чи п╕зно ми вс╕ втомлю╓мося. Адже перебороти все, що нас не влаштову╓ у цьому житт╕, - жодного життя не вистачить.


Нехай Плюшев╕сть - це в╕дступ ╕ захист, можна сказати, глуха оборона. Нехай так. Нехай у н╕й нема╓ нав╕ть спроби вигадати щось новеньке.


Але р╕ч у т╕м, що з╕ сво╖ми житт╓вими висновками автор безвих╕дно наблизився до пр╕рви, ╕ крок назад - це не ганьба, а ╓диний шлях до порятунку. Автор пропону╓ кожному плекати ╕ творити св╕й маленький затишний св╕т, не звертаючи увагу на тих, хто ставатиме на завад╕.


"Обробляти св╕й сад..." Такий висновок, як ╕ у Вольтер╕вськ╕м "Канд╕д╕". Н╕чого нового, н╕чого блискучого, н╕чого епохального. Лишень Плюшев╕сть. Автор спод╕ва╓ться, що його брошура не послужить появ╕ секти плюшев╕анства ╕ не спонукатиме пригн╕чувати вс╕х ╕ вся, викор╕нюючи вс╕х недостатньо плюшевих... Будь-яку ╕дею люди перекручують наст╕льки, що вже не хочеться висловлювати нов╕ ╕де╖. Хоча, вт╕м, автора й ран╕ше н╕хто не слухав, тож боятися, мабуть, н╕чого.

Автору допомага╓ жити ╕ творити плюшев╕сть, а решта, мабуть, не ма╓ значення.